Margaret.
Da?
Ar trebui să tragi un pui de somn.
Dr. Matheson!
Mulțumesc că ați venit.
Nu vă imaginați ce plăcere am să vă văd.
Ea e dr. Matheson, de fapt.
Îmi pare rău.
Vă rog, iertați-mă.
În ultimele zile am avut ceva dificultăți.
Nu-i problemă, ar fi trebuit să port un halat de laborator. El e dr. Buckley.
Încântat de cunoștință.
Plăcerea e de partea mea, cu adevărat.
Nu vă imaginați ce se întâmplă aici, serios.
Noi nu am dormit o clipă de săptămâni,
nu-i așa, Sarah?
Ea nu prea face față foarte bine. Niciunul dintre noi de fapt.
Am menționat că n-am dormit zile întregi?
Asta e.
Ați auzit?
E începutul.
L-ați auzit?
El e un pic supărat azi.
Cine e supărat?
Traci a fost de un real ajutor, știți?
Chiar a ajutat.
Pariez.
Putem vedea restul casei?
Desigur, pe aici, vă rog.
E o casă veche, dar prețul a fost grozav.
Ne-am mutat de o perioadă scurtă. Încă facem aranjări.
Bună, eu sunt Tom. Sunt fizician.
- Dacă vrei să continui să faci... - Și eu sunt fizician.
Ce credeai că sunt? O menajeră?
- O coafeză? - Nu, eu...
- Nu am vrut... - Las-o baltă.
De fapt, sunt o coafeză.
Traci. Traci Northrop.
Tom, ajunge cu socializarea. Mergem sus.
Știu, ea a fost de un real ajutor.
De când?
Nu știu, de câteva zile.
Trei sau patru, nu-i așa, Sarah?
V-a luat mult timp. Nu am știut de unde să începem.
Noi nu suntem un serviciu public, dle Sidgwick.
Facem ce putem.
Desigur, scuzați-mă un moment.
Camera fetelor.
Susan.
De câte ori ți-am spus să nu te joci
pe podea, până nu se repară încălzirea?
Încă facem aranjări, știți?
Încă trebuie să mai aruncăm niște lucruri.
Dar prețul a fost grozav.
Ridică-te, scumpo, și spune salut.
Spune salut.
Salut.
- Salut. - Salut.
Ai spus "fetele".
Julia e la bunicii ei.
Nu s-a simțit prea grozav,
și ne-am gândit de curând
s-o trimitem în Vermont pentru câteva zile.
Câteva zile.
E mult mai bine acum.
Totul e pregătit.
Scuze, nu am vrut să intervin.
Oricând doriți.
Prea multă lumină.
Când încep ședința, indiferent de ce se întâmplă,
vă rog, nu rupeți cercul.
Ar putea fi periculos.
22 ianuarie.
Ora 11 și un sfert.
Participanții la ședință sunt: în partea de nord, dl Sidgwick
și soția sa,
dr. Margaret Matheson și Traci Northrop.
Ședința e înregistrată de dr. Thomas Buckley.
Temperatura e în scădere cu un grad...
Corecție, cu două grade.
Scala de presiune rămâne constantă.
Te aud cu greu.
Vorbește mai tare, te rog.
Te aud cu greu.
Știu.
Știu, dar trebuie să vorbești mai tare.
Ușor.
Te rog, venim să te ajutăm.
E chiar dureros!
Oprește asta. Spune-i să se oprească!
Michael, nu rupe cercul.
Mă doare, nu pot...
Îți cer să te oprești!
Cu tine vorbesc, îți cer să încetezi!
Michael, nu rupe cercul.
Mă doare, nu pot.
- Nu rupe cercul! - Îți cer să oprești asta!
Mami! Mami!
Mi-e frică, mami!
Să ieșim. Să plecăm departe de aici.
Bine, dragă.
Bine.
Ți-e dor de Vermont?
- Unde locuiești? - În Bakersfield.
E drăguț?
Surorii tale îi place, de asemenea?
Cine a avut ideea cu closetul?
Tu sau sora ta?
Julia.
Ți-a arătat cum a lovit în perete?
A fost înspăimântător pentru tata.
Dar mama ta?
Mama vrea să plece și ea.
Să facem o înțelegere, doar între tine și mine.
Trebuie să ne strângem mâinile?
Nu, nu trebuie să ne strângem mâinile.
Uite care-i înțelegerea.
Dacă promiți că nu o mai faci din nou,
eu nu-i voi spune nimic tatălui tău.
Asta e.
Nu eu am făcut chestia aia cu masa.
Nu, știu asta, Susan. Nu despre masă e vorba.
Sora mea o să fie tare tristă.
Da.
O să fie foarte tristă.
Mașina mea, conduci tu. E corect.
- De ce e corect? - Este.
Unde plecați?
Încă nu ați văzut ce-i mai important!
Nu vă faceți griji despre asta, dle Sidgwick.
Dacă loviturile încep iarăși, sunați-ne.
Și scăpați de coafeză!
A fost o onoare că ați zburat cu noi, dle Silver.
Sper că ați avut un zbor plăcut.
Vă rog, permiteți-mi să vă ajut...
Te superi dacă te dai deoparte?
Mulțumesc.
Dacă apăsați în jos, tare, pe partea de sus a mesei,
și trageți mâinile spre corpul vostru,
suprafața a două lungimi de masă
are tendința să se ridice, ca rochița unei școlărițe.
Puteți lipi chiar marginea pantofului dvs.
sub unul din picioarele mesei,
și prin apăsarea fermă în jos, cu mâinile,
și ridicarea piciorului în același timp,
puteți face ca întreaga masă să se ridice de pe sol.
Trebuie doar un pic de mușchi
și multă practică.
Deci, cu un complice potrivit,
puteți face un spectacol.
Decorul e important. Păstrați întunericul,
întotdeauna, sub orice pretext.
Spiritele o cer, aveți nevoie să vă concentrați...
Știu ce gândiți. Nu e științific.
Dar aveți nevoie de întuneric pentru a developa o fotografie, nu-i așa?
Dră Owen?
Deci, vreți să spuneți că toate fenomenele paranormale
șunt înșelătorii fără nicio excepție?
De fapt, nu, nu asta spun.
Majoritatea au explicații naturale simple
sau sunt rezultatul unei interpretări subiective.
Dar cum stabiliți controale adecvate?
Nu e dificil.
Într-un caz ca ăsta, fără o pregătire specială,
așezăm mediumul în fața peretelui
și punem două cărți în spatele coatelor.
Când va mișca brațul să deplaseze masa,
cărțile vor cădea.
În cazul în care cărțile rămân pe loc,
numai spiritul unui tehnician din culise foarte prietenos
va face ca masa să se miște.
Ăsta e principiul.
Sau, dacă preferați, puteți marca
un perimetru de siguranță pentru mâini,
pentru a vă asigura că nicio presiune nu este aplicată
în afara centrului gravitațional.
De exemplu, pentru masa rotundă,
se va mișca doar dacă presiunea e exercitată aici... sau aici.
Ați avut vreodată vreun caz
care nu a putut fi explicat?
Cum ar fi existența unor abilități anormale?
O abilitate anormală?
Cum ar fi?
Cum ar fi alergarea sutei de metri sub 10 secunde?
Precum compunerea unei capodopere, atunci când ești surd?
Creierul tău poate fi o excepție, Ben,
dar multe creiere pot efectua
o procesare a unei mulțimi uriașe de complexe mentale, în fiecare secundă.
100.000 de milioane de neuroni în constantă comunicare sinaptică,
orientată spre generarea și instalarea senzațiilor și percepțiilor noastre.
Cum raționăm, cum gândim,
emoțiile noastre, imaginația noastră,
concentrarea noastră, învățarea, memoria.
Aceste calități, nu sunt de-ajuns pentru creier
fără a avea "puteri speciale", de asemenea?
Deci spuneți că existența oricăror
puteri paranormale este imposibilă?
Ceea ce vreau să spun, dră Owen,
este că, după 30 de ani de investigare a unor tipuri de fenomene
controlate la locul potrivit,
mai am timp să particip la un miracol.
- Excelentă mișcare de masă. - Mulțumesc.
Am asistat la ora ta.
Dr. Shackleton.
Inspirator. Felicitări.
Știi, îți admir scepticismul, Margaret,
dar nu poți nega realitatea, pur și simplu pentru că nu poți explica.
Nu e chiar adevărat.
Nu-mi explic de ce departamentul tău a primit buget dublu,
dar nu neg în cazul ăsta.
Deci, să discutăm, să ne unim forțele.
Să facem progrese uriașe în cadrul SPRC.
O viziune pătrunzătoare ca a ta ar fi de un real folos.
Eu nu fac "hocus-pocus", Shackleton.
Îți sugerez să n-o faci nici tu.
Chiar nu ați atins asta.
Cum ați făcut asta?
Nu e incredibil?
Nu funcționează întotdeauna, Mike.
Am avut noroc azi,
asta-i tot.
De fapt, putem face tot.
Sincer, știam asta, nevăzătorii
au un simț al mirosului mai dezvoltat,
dar după ce am văzut aici în seara asta...
Ai dreptate.
Simon Silver a devenit popular la sfârșitul anilor 60
și faima lui a continuat să crească în următorul deceniu.
În 1975, și-a anunțat brusc retragerea,
uluind mulțimea sa de fani.
Mulți pun ieșirea sa din lumina reflectoarelor
pe seama morții unui jurnalist veteran, Martin Weiner,
un reporter sceptic
care a suferit un atac de cord
în timp ce participa la unul dintre spectacolele lui Silver.
Concluziile autopsiei au fost că atacul de inimă
a avut cauze naturale,
dar Silver nu a fost niciodată capabil să scape de suspiciune
în legătură cu moartea lui Weiner.
A dispărut la fel de brusc cum a devenit un star,
care e motivul revenirii sale,
la mai mult de 30 de ani de la ultima apariție publică...
Margaret, m-am uitat la asta.
Scuze, eu...
Am crezut că nu mă auzi, până... nu am făcut-o.
Dr. Matheson e prin preajmă?
Nu, nu e.
Pot lăsa documentele la tine?
Da.
Uită-te la monedă, bine?
- Unde s-a dus? - Ridică-ți paharul, te rog.
Unde ai învățat să faci asta?
Nu ai încredere întotdeauna în ochii tăi.
Ai făcut o mare magie din asta fiindcă te-ai uitat în locul greșit.
Acum chiar ai făcut ceva distractiv din ea.
Cât mai simplu, cu atât mai bine. Ăsta e principiul.
Singura modalitate de a trage un iepure din pălărie
e să-l pui acolo prima dată.
Deschide-o.
E în mâna ta stângă.
Ai văzut asta?
Nu, am avut noroc.
Lecțiile sunt cu adevărat grozave, știi asta?
Te fac să cugeți.
Deci...
lucrezi pentru Matheson de mult timp?
Sau ești un psiholog, de asemenea?
Ori un magician?
Ce?
Nu, nu sunt un magician.
De fapt, sunt fizician.
- Atunci de ce faci asta? - Asta ce?
Investigarea falselor chestii paranormale.
Nu crezi că e un pic ciudat?
- Încerc s-o ajut pe Margaret... - Adică, pentru ce?
Dacă cineva pretinde să aibă puteri și de fapt nu are,
cui îi pasă? De ce deranjează?
Dacă mama ta ar fi unul dintre acești oameni
care merg să vadă un medium
fiindcă o deranjează stomacul,
iar acesta
îi spune că nu are nimic, că a fost doar...
o mică gastrită.
Iar mai târziu...
afli că a fost cancer la stomac
și e prea târziu pentru tratament.
Crezi că atunci ai spune: "De ce deranjează?"
Ți s-a întâmplat ție?
Bine, uită-te la asta.
Gata? Începem.
Dumnezeule! Hristoase!
Dumnezeule,
cum ai făcut asta? Nu doare?
Nu.
Bine, poate puțin.
Simon Silver,
probabil cel mai celebru medium din toate timpurile,
ne va vizita aici, în mai puțin de trei săptămâni.
Rezervările online au crescut vertiginos în doar 6 ore.
Iar de îndată ce Teatrul Columbus va deschide casele de bilete,
va fi o îmbulzeală nebună pentru bilete.
Margaret Matheson.
Alo?
Ești în regulă, Stevie?
Vrei muzica ta, Stevie?
Vrei să-ți punem muzica ta?
Câteodată îl ajută ascultarea muzicii.
Bine.
El crede că asta e foarte tare!
Și noi credem, dar noi nu pictăm!
Doar Stevie pictează!
Așa e, Stevie?
Tu pictezi, nu-i așa?
Copii, nu?
Pictură automată, să fiu a naibii!
Eram pe cale să-l fac să mănânce creioanele.
Ai auzit-o, a fost interferență.
A fost din cauză că Stevie și Van Gogh nu vorbesc.
Dacă l-aș fi ajutat pe calea lui,
sunt sigură că mama lui ar fi fost fericită să-i taie urechea.
Bine, 150 de km. conduși
și nicio mâzgâlitură proastă.
Ești bine?
Dacă ar fi după mine, eu...
Nu cred că pot continua.
Sunt prea bătrână pentru rahatul ăsta.
Fii serioasă.
De unde iei elanul ăsta?
Știi că poți avea o carieră strălucită
la orice universitate din lume, nu-i așa?
Știi asta.
- Îmi place asta. - Dar de ce ești cu mine?
Deci...
Da, am fost...
Știi, poate ai fi bun dacă
cineva se alătură echipei. Întotdeauna gândești așa?
Ea e o fetiță, nu crezi?
Cine?
Pentru ce?
Ai dreptate.
Cred c-o să arunc o privire înăuntru, David.
Dacă ai putea să mă lași acolo, te rog.
Bine.
Motivul pentru care oamenii cred în fantome e...
e același motiv pentru care ei cred
în case bântuite sau în tunele ale luminii.
Pentru că ar însemna că nu există ceva... după moarte.
Mi-aș dori să fi fost acolo.
Dar nu sunt pregătită să-mi las... credințele
să fie determinate după dorințele sau nevoile mele.
Dacă David s-ar trezi acum și s-ar uita în oglindă,
nu ar ști ce om a fost
și s-ar holba la el.
Nu ar ști cine am fost eu.
Dacă m-aș gândi pentru o secundă
că acolo a fost altceva,
aș termina cu toate prostiile astea
și l-aș lăsa pe fiul meu să se ducă.
Margaret.
O persoană care pretinde c-a avut contact cu extratereștri, a vizitat și spart
o bază de date al unui extraterestru.
Posedare sălbatică. În fiecare noapte.
Așa că ea s-a dus la un hipnotizator și vizitele au încetat.
Se întoarce la hipnotizator și zice:
"Îl poți face să se întoarcă o dată pe săptămână?"
Știi, există două tipuri de oameni acolo,
cu un har special:
cei care cred cu adevărat că au un fel de putere,
și alți tipi
care cred că noi nu ne dăm seama.
Ambii greșesc.
Nu ești cam tânără?
Pentru ce?
Bine.
Deci la ce ne uităm?
Luminile roșii.
Lumini roșii?
Note discordante,
lucruri care n-ar trebui să fie aici.
Precum tipul de acolo.
Cârnăciori, hamburgeri!
Ce zice de aia?
Bine reperat.
- Îmi pare atât de rău. - Ești orb?
- E numai vina mea. - Uită-te pe unde mergi.
- Nu, nu am fost atent, scuze. - Dă-mi asta.
- Îmi pare rău. - Haide, dispari acum, amice.
Scuze.
Precum bomboanele de la un copil.
Bine, să mergem.
Bine.
Dr. Matheson.
V-am spus deja, îmi place loja doar pentru mine.
Desigur, doctore, noi știm asta,
dar mă gândeam că vom avea o siguranță...
Și sunt sigură că înțelegeți că această implementare
nu e ceea ce am vrut să spun când am spus discret.
Regret, dr. Matheson.
O să dau dispoziții să pună toate cum au fost.
Doctore, cum putem fi siguri că tipul ăsta e un impostor?
Ai auzit vreodată de briciul lui Occam?
Briciul lui Occam?
Când am auzit tropăit de copite,
nu m-am gândit la unicorni,
m-am gândit la cai.
Numele meu e Leonardo Palladino.
Pot vedea lucruri.
La fel ca voi.
Dacă nu, aș fi orb.
Sunt un parapshiholog.
Am o minte, ca și voi.
Sunt un clarvăzător.
Fiindcă eu pot vedea clar.
Nu a schimbat nici măcar un cuvânt.
Singura diferență...
Îl știați pe Palladino dinainte?
Nu chiar.
L-am avut pe Leonardo Borga,
Giordano și... Cine era?
Zarica.
Zarica. Dar Leonardo Palladino, este prima noastră dată.
Și suntem încântați.
El nu ne poate vedea?
Nu, nu cu lumina asta. Geamul este polarizat.
Nimeni nu poate vedea nimic.
Decât dacă, desigur, au puteri speciale.
O să vă spun în ce nu cred.
Priviți asta.
Nu cred în îngeri ai luminii care vindecă binele.
Nu cred în ființe extraterestre
care coboară din ceruri
pentru a ghida rasa umană spre o eră a trezirii.
Asta este nou.
Ăla este aparatul Zimmer?
Da, l-am reparat. Totul este în regulă.
Tu l-ai reparat? Ar fi trebuit să-l trimiți la reparat.
Nu mai avem bani. Este în regulă.
Tom, ar trebui să cerem bani.
Am spus că l-am reparat. O să funcționeze.
Cu cosmosul...
Nu cred în Diavol.
Nu cred în Zei.
Nu cred în Dumnezeu!
Cred doar
într-o primordială, unică...
Haide, Tom, să începem.
Da, doar o secundă. Mă ocup.
Explozie de luciditate,
veche precum lumea, care arde adânc înăuntrul meu
și care explodează cu o brutalitate sălbatică...
- Tom. - Da, lasă-mă o secundă.
- Tom. - O secundă. Lucrez la asta.
Cred doar în mine!
Tom!
Cred doar în mine!
Haide, Tom.
Asta este. Am reușit.
Leo, mă auzi?
Leo, dacă nu mă auzi, ai probleme.
Capul meu...
Capul meu.
Judi Cale.
Pot să simt.
Repet: Judi Cale.
- Judi Cale. - În dreapta ta.
Judi Cale.
Ar trebui să fie în rândul opt, lângă...
Folosesc inhibitori. Tipii ăștia știu ce fac.
- Nu poți să faci nimic? - Da, cred că pot face. Un minut.
Judi Cale, ridică-te imediat, în numele lui Dumnezeu!
Aleluia! Leonardo este din nou credincios.
Ridică-te imediat.
Ridică-te imediat, în numele lui Dumnezeu!
Locuiește împreună cu părinții la adresa din strada Greenwich, numărul 3154.
Greenwich numărul 3154.
Pot să văd un inel de foc alb care îți protejează casa.
Fata are cancer la stomac, Leo.
Nu fi speriată.
Cancer la stomac.
Este totul în regulă acolo?
Totul este minunat, mulțumesc de întrebare.
- Întotdeauna este așa? - Nu. Am avut noroc.
Semnalul se modifică la fiecare 40-50 de secunde.
Trebuie doar să izolez frecvența asta.
De obicei, nu sunt atât de grijulii.
Știu ce este în neregulă cu tine, Judi.
Nu fi speriată.
Ieși!
Părăsește stomacul lui Judi! Nu mai are nevoie de tine!
Pleacă de acolo!
Judi.
Ești vindecată.
Strigă asta.
Sunt vindecată.
Strigă asta, în numele lui Dumnezeu!
Sunt vindecată!
- Aleluia! - Aleluia!
Am reușit!
În regulă, Leo, Richard Vargas.
Repet: Richard Vargas.
Îl chem pe Richard Vargas, în numele lui Dumnezeu!
Nu, Leo, corectează-ți poziția.
Îl chem pe Richard Vargas, în numele lui Dumnezeu!
Ar trebui să fie în dreapta ta.
Nu-ți fie teamă din cauza păcatelor tale, Richard.
Ridică-te și acceptă lumina salvării!
Știe foarte bine să se miște, nu-i așa?
A avut un profesor bun.
A lucrat cu Silver mai mult de un an.
Simon Silver, tipul orb?
Bine, așadar, este aici cu sora lui, Maria,
și cu mama lui... Așteaptă...
Dorina.
Richard, să nu-ți fie frică.
Dorinei și Mariei nu le este frică. Ascultă-le.
Ele vor să vii către lumină.
Ai grijă, Leo! Nu... nu sta lângă...
Îmi pare rău, este vina mea.
Cred că este totul în regulă. Este totul bine?
Cred că glumești.
Mă auzi, Leo? Spune-mi că mă auzi, Leo.
Sunt cu tine, Richard!
Îmi pare rău, a fost greșeala mea.
Uită-te la mine, Richard. Uită-te la mine.
Wilbur numărul 423.
Repet: Wilbur numărul 423.
Poziționați-vă în centru.
O să mergem la femeia în cârje. Rândul... 32.
A fost pe aproape.
Ai verificat controlul auxiliar?
Nu. Nu, Leo. Nu-i mai atinge pieptul, te rog.
Problema este brațul său.
Știi, într-una din zilele astea
cineva o să afle că este argentinian.
Atunci... atunci vom avea mari probleme.
Hei. Ați pierdut asta?
Mult cancer.
Sunt aici, m-am întors. Nu este nicio îndoială în legătură cu asta.
Știi despre ce vorbesc, Simon.
Te întorci pe scenă?
Ei bine, cine știe, Nina.
Am auzit că este o posibilitate reală.
Știu că este un subiect delicat,
dar ultimul tău spectacol nu a fost foarte grozav.
Potrivit unor persoane, ai fost...
Asta a fost acum mult timp
și am spus tot ce aveam de spus atunci.
S-a întâmplat doar un lucru tragic, nefericit.
Trebuie să recunoști că a fost ciudat.
Cel mai mare detractor al tău te-a atacat
în propriul tău spectacol, și...
A fost neplăcut pentru toată lumea.
La vremea respectivă, a existat zvonul
că Martin Weiner scria o carte
ca să demonstreze că erai un... ei bine, un escroc.
Ăsta este genul de lucru
la care mă refer că nu a rezistat.
Aceiași oameni de acolo care spuneau că nu am nicio putere,
au spus de asemenea că i-am provocat un atac de cord lui Martin.
Inamicul tău numărul unu?
Ești în siguranță cu mine, Nina.
Știi la ce mă gândesc?
Cred că îi faci pe toți să vorbească despre tine
fără ca măcar să te întorci pe scenă.
Asta nu mi-ar confirma puterile?
Cu siguranță!
Știi, Silver? Am vrut să fac asta de 30 de ani.
Știi ce am adus cu mine?
Lasă-mă să ghicesc.
Este ceva ce aș putea...
să îndoi?
Ei bine, de unde ai știut asta?
Tocmai mi-ai citit gândurile?
Nu. Coada era ieșită din buzunar
de câteva minute.
Poți să...
Ești doar un copil mare, știai asta?
În regulă, voi ce părere aveți, oameni buni?
Să-l rugăm s-o îndoaie?
De ce nu mă lasă nimeni să mă uit la televizor în locul ăsta?
Pentru că doar casnicele se uită la emisiunea aia.
Haide!
Eu n-am nimic împotriva casnicelor.
Mama mea e una din ele.
Sunt sigură că mama ta
nu stă toată ziua să facă macrameuri și să se uite la emisiuni de rahat.
Ar trebuie să-l verificăm pe Silver.
Haide. Uită de asta.
Nu e nimic interesant pentru noi acolo.
Ne-a venit asta de dimineață.
Nu a fost retușată digital.
E o plasă elastică.
Nu a mai rămas nicio provocare adevărată pentru tine în lume?
Silver e o adevărată provocare.
Silver a fost deja verificat.
Da, acum 30 de ani. Ar trebui să-l verificăm acum.
Nu-mi prezintă interes. Uită de el.
Mă interesează pe mine. Haide! Va ajunge aici peste 10 zile.
Vorbești ca o moară stricată. Am spus nu.
Ce e cu tine? Ți-e teamă de el?
Deci, dacă reușești să-mi faci o schiță... Margaret!
Margaret, am auzit ce s-a întâmplat cu Palladino.
Toată lumea vorbește despre asta.
Am vrut să-ți mulțumesc. Oameni ca el ne pun într-o lumină proastă.
Mă-ndoiesc.
Haide, Margaret, scutește-ne.
Facem o treabă serioasă acolo.
Am început cu un punctaj de 2.1.
Știu, nu e mare lucru,
dar în ultimele săptămâni am ajuns la 3.4, 4, 4.6...
Iar șansele ca diferențele să fie doar o coincidență sunt de 2 la 100, Margaret.
- Paul. - Doi la 100!
În regulă...
În regulă.
Tom, mergi înainte și începe cursul fără mine.
Ia astea.
Și arată-le fotografia. Le va plăcea.
Nu voi întârzia mult.
Deci, ce mai e de data asta? Fotografii ale câmpului energetic?
- Retrocogniție, viziune îndepărtată? - Telepatie.
- Desene, plicuri sigilate, bilețele? - Cărți Zener.
Dublu-orb, triplu-orb, simplu-orb?
Simplu-orb. Am făcut-o și eu.
Din entuziasmul tău, văd că ai făcut și un test.
Așa e.
Te confruntai cu subiectul tău?
Sigur.
Iar ei?
Ei se aflau în camera de control monitorizând subiectul.
Pe tine cine te monitoriza?
Pe mine? De ce ar fi vrut cineva să mă monitorizeze pe mine?
E o glumă.
Te aflai la același nivel vizual cu al subiectului?
Aproximativ, da.
- Sub o sursă de lumină, presupun. - Da.
Așa cum suntem acum?
Mai mult sau mai puțin, presupun.
- Ai cărțile la tine? - Nu, nu le am la mine.
- Ba da, poftim. - Bine.
Bine.
Dă-i drumu'.
Cum adică "să-i dau drumul"?
Haide. Dă-i drumu'.
- Ție? - Sigur.
- Aici? - De ce nu?
În regulă.
Pătrat.
Cruce.
Pătrat.
Stea.
- Valuri. - Cum faci asta?
- Defecte metodologice... - Nu...
nu sunt transparente... ne-am asigurat...
Mișcări inadecvate, neglijența includerii de informații relevante,
sau, ca în acest caz,
toate trei la un loc.
Felicitări.
Data viitoare, încearcă să-i dai jos, mai întâi.
De ce ai vrut să țin cărțile în lumină?
Ca să nu te gândești la ochelari.
Deci, aceste imagini au fost făcute în timpul Războiului Rece...
în condiții controlate de către autoritățile sovietice,
așa că nu au fost efectuate verificări independente.
Leningrad, 1970.
Aici, Katia Novikova,
continuă unul din experimentele sale controversate.
După cum puteți vedea,
se concentrează intens pe inima broaștei,
la început, face ca inima să bată mai repede,
apoi mai rar,
iar apoi, în final, o oprește de tot.
Katia a afirmat că a moștenit puterile de la mama sa...
și că în timpul copilăriei, putea să vadă obiecte...
Doar Dumnezeu are dreptate tot timpul, dr. Matheson.
Și da, sunt persoane cu capacități senzoriale care sunt doar niște impostori,
la fel cum există și sceptici.
Chiar și oamenii de știință greșesc în fiecare zi.
Dar voi, scepticii profesioniști,
se pare că sunteți experți și în retorică.
Nu mă mușca de deget, doctore.
Gândește-te la ce mă refer.
Greșelile oamenilor de știință, sunt de obicei aleatorii, dle Cohen.
Cei care pretind a fi oameni de știință tind să greșească doar într-o anumită direcție.
Dr. Matheson se pare că a uitat
că a pus punct la asta în urmă cu mai bine de 30 de ani.
Majoritatea profesioniștilor sunt perfect conștienți de pericolul înșelătoriei
și își conduc experimentele luându-și toate măsurile de precauție posibile.
Noi suntem persoane care cred cu adevărat, doctore, nu doar simpli creduli.
Persoanele foarte inteligente sunt de obicei cele mai credule
și sunt atrase de tot felul de fenomene.
Sunt victime ușoare ale înșelătoriei pentru că au o gândire logică,
iar magicienii profesioniști se bazează pe lucrul ăsta.
Precum clientul vostru, de exemplu. Cu siguranță este unul dintre ei.
Ar fi trebuit să-mi spuneți că va fi aici.
Ai spus că nu vei vorbi cu clientul meu.
Și de mine ți-e teamă?
Întrebarea care se pune e, de ce toate fenomenele parapsihologce dispar
atunci când în cameră se află sceptici calificați?
Trei din patru americani declară că au avut un fel de experiență metafizică,
iar un procent chiar mai ridicat...
O va face. O face.
Doctore, o întrebare pentru tine. Nu crezi că...
Margaret, pleacă de acolo.
Chiar și colegii mei,
psihologii experimentali...
Doar o atrag în capcană. O atrag în capcană.
In legătură cu apropierea lor de fenomenele neobișnuite.
Exact despre asta vorbeam, e doar retorică.
E retorică pură,
vorbește doar vorbe, dar dacă vrei să răstorni regula
cum că toate ciorile sunt negre, o singură cioară albă este o dovadă suficientă.
Eu n-am mai văzut o cioară albă, tu ai văzut?
Caută mai mult.
Doamnă Hansen, presupun că sunteți agentul lui Simon Silver,
nu-i așa?
Asta înseamnă că ați ajuns să-l cunoașteți destul de bine
de-a lungul anilor, e adevărat?
Sunt o privilegiată. E o sursă constantă de inspirație.
Reîntoarcerea lui Silver s-a transformat într-un eveniment.
Performanțele sale actuale din Atlanta și Dallas
pot fi descrise ca fiind un succes incredibil.
Astăzi va presta în orașul nostru,
la teatrul Columbus, la mai puțin de 400 de metri de acest studiou.
Acum, dnă Hansen, "a presta"... E un cuvânt tare amuzant.
Credeți că e cuvântul corect care să descrie ce se întâmplă aici?
Eu aș spune mai degrabă "a împărtăși".
Lui Simon nu i-a fost niciodată rușine
să-și împărtășească abilitățile sale extraordinare.
Eu cred că "a presta" este cuvântul corect.
Nu sunt de acord.
De ce să fie permis un studiu riguros,
când pot fi organizate atâtea spectacole
și pot fi câștigați mulți de bani?
O grămadă de bani, îmi imaginez.
Cuvântul "alegere".
- Mă scuzați, Simon Silver... - Profită de majoritatea oamenilor.
A fost subiectul unor studii riguroase efectuate de către două...
Haide!
Universități diferite cu un renume indiscutabil.
Însă bănuiesc că știai deja lucrul ăsta, doctore,
din moment ce ai făcut parte dintr-una din acele comisii.
Nu am semnat acele concluzii.
Te simți bine?
Experimentele nu au fost făcute
în condiții controlate adecvat.
Da, condiții controlate.
Aceia dintre noi care ne-am născut diferiți
ne simțim foarte în siguranță în mâinile voastre.
Examinând cu atenție toate orificiile corpului nostru,
ne-ar trebui câte o cușcă a lui Faraday unde să fim închiși ca niște animale,
iar tu ești surprinsă că Silver
refuză să fie un subiect al acelui experiment.
Nu, nu sunt deloc surprinsă
că refuză să urmeze singurul protocol
care ar putea efectiv să elimine orice urmă de îndoială.
Toate acestea sună foarte convingător, doctore, dar de fapt,
experimentele telepatice...
Nu, nu, nu, nu, nu intra în defensivă.
Margaret, nu intra în defensivă!
Va intra în defensivă.
Vezi asta? Asta face.
Intră în defensivă și toată treaba o ia...
Datorită experienței mele considerabile
în investigarea acestor fenomene...
Nu le da apă la moară.
A existenței puterilor paranormale...
Va vorbi despre os.
Așteaptă doar, va vorbi despre os.
Nu vorbi despre os.
Am vorbit cu unele din acele presupuse victime
ai căror ochii se presupune că li s-au deschis,
și, crede-mă, nu prea au multe lucruri frumoase
de spus despre tine.
Spunându-le oamenilor că au fost victimizate de către aceste idei nebunești,
și apoi încercând să li se alunge aceste idei,
este ca și cum ai încerca să iei un os de sub nasul unui câine.
Nu vor să-i dea drumul.
Poate că nu-mi cunosc bine locul...
De unde ai știut asta?
Pentru că sunt spiritist.
Da, a spus-o,
exact asta suntem pentru tine. Suntem niște animale.
Spun doar că vreau dovada că un foton
poate trece printr-un corp uman,
iar eu voi începe să cred în invizibilitate.
Până când acest lucru nu se va întâmpla,
tot ceea ce discutăm aici nu sunt decât niște convingeri subiective.
Dumneata în ce crezi, dr. Matheson?
Ai vreun punct de vedere ieșit din comun al vieții?
Ce să am?
Ei bine, ai vorbit despre convingeri.
Dumneata în ce crezi?
Ei bine, nu prea văd ce legătură are asta cu subiectul.
E o întrebare extrem de simplă
la care poate poți să răspunzi.
Doar te întreb, crezi în ceva sau nu?
Ei bine, eu încerc să înțeleg, nu să cred.
Accepți faptul că e posibil să există ceva acolo?
Nu, n-am spus asta.
Ești o persoană religioasă?
Nu. Poate, odată, credeam că sunt.
Odată?
Și ți-ai pierdut credința? Ce... ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat de te-ai transformat în această...
femeie singură, pierdută?
- E doar o întrebare simplă. - Am terminat.
Deci pleci așa, pur și simplu?
Nu încerc să zic nimic.
Uneori, anumite lucruri sunt spuse, dr. Matheson,
și nu întotdeauna sunt exagerări...
Mereu li se întâmplă asta femeilor.
Îmi pare sincer rău în legătură cu asta.
Mă așteptam să...
Animalelor!
Si sper că se va întoarce.
Între timp, le mulțumesc experților.
Ăsta-i unul dintre cele mai domoale titluri.
- La ce ți-a fost mintea? - Tom.
Ai idee ce avantaj are acum în fața noastră?
Într-un singur minut, ne-am întors în urmă cu zeci de ani!
Trebuie să-l investigăm pe Silver! Și trebuie s-o facem acum!
Tom, înțeleg că ești nervos...
Mă ții departe de el de săptămâni întregi.
Nu sunt tâmpit, Margaret, așa că încetează să mă crezi așa.
Știu că nu ești. Nu merită...
Ajunge!
Trebuie să-l investigăm,
iar dacă tu nu vrei, am s-o fac de unul singur.
Uite ce, știu că te-au lucrat, bine?
Știu că nu a fost corect și că acea slugă a lui Silver
a jucat murdar. Dar a făcut-o.
Te-au luat prin surprindere, înțeleg.
Nu știu ce m-aș fi făcut în locul tău,
dar uite unde s-a ajuns: ne-au făcut să arătăm ca niște idioți.
Au trecut aproape doi ani
de când n-am mai primit un amărât de dolar din sponsorizări,
iar departamentul financiar e atât de ridicol,
încât nu au cum să mai arate că vor să scape de noi
decât printr-o paradă.
Nu are nicio legătură cu Universitatea,
e Silver.
Dar Silver nici măcar nu era acolo!
Silver e mereu acolo.
Nu înțelegi?
Nu, trebuie să-l investigăm pe Silver!
Și trebuie s-o facem acum!
Tom, ia loc.
Ia loc.
Te rog?
Așa acționează el.
Mi-a făcut-o mie, iar acum ți-o face și ție.
- Ce înseamnă asta? - Nu e prima dată.
Știe ce face.
Suntem slăbiți, Tom. Vrem să fim puternici, dar nu suntem.
Nu ești supărat pe mine.
De fiecare dată când închid ochii, îl văd pe fiul meu în acea zi.
Îl văd pe David cum se juca acolo, pe podea.
Era atât de micuț. Era foarte voinic.
Iar apoi a căzut.
A căzut.
Am crezut că se juca, dar nu.
Avea patru anișori.
Margaret, îmi pare...
E totul în regulă.
Îi scriu, știi asta?
Pentru că știu că mă poate auzi.
"Dragul meu David..."
Silver și cu mine
ne aflam la o emisiune la fel ca cea de ieri...
iar el țipa la mine.
Și eu țipam la el.
Eram tineri.
Iar apoi a început să se holbeze.
Nu la mine.
Se holba la ceva de lângă mine,
de parcă ar fi văzut pe cineva lângă mine,
știi tu, așa cum o face un mediu,
atunci când spune că vede un înger sau...
o rudă decedată lângă tine.
Nu. N-am fost surprinsă.
Mă așteptam să fie teatral,
așa că am fost pregătită.
"Văd un copil lângă tine."
"Văd un copil blond."
"Ai idee cine ar putea să fie, Margaret?"
"A murit cumva un băiețel care ți-era apropiat?"
Nu am răspuns.
Nu puteam să mai vorbesc.
Eram atât de înspăimântată.
Iar el continua.
"Băiețelul ăsta te roagă să-l lași să plece."
"Spune că trebuie să-l lași să plece."
"I-a sosit timpul, iar tu nu-i dai drumul."
L-am denunțat cumva
pentru o înșelătorie fără scrupule?
I-am spus cumva că fiul meu încă trăiește?
Am spus cumva ceva în fața acelor milioane de oameni
care așteptau un răspuns din partea mea?
Nu. N-am spus nimic.
Și știi care e singurul lucru pe care nu mi-l pot ierta?
Și mă urăsc pentru că simt asta.
Mă urăsc din clipa în care mă trezesc dimineața,
și până noaptea când închid ochii.
Ceea ce nu pot ierta, nu e faptul că s-a folosit de fiul meu
cel slăbit și bolnav.
Ceea ce nu pot ierta este, pentru că timp de o secundă,
și a durat numai o secundă,
am crezut că lucrul ăsta poate să fie adevărat.
M-a făcut să am suspiciuni!
Și toată lumea a putut să vadă asta.
E periculos, Tom.
Stai departe de el.
Ce puteți știi cu adevărat?
În ce puteți avea cu adevărat încredere?
Care sunt îndoielile voastre? Care vă sunt convingerile?
Ce credeți că este adevărul?
Când priviți spre cer, ce vedeți?
Umbre? Reflecții?
Ecouri îndepărtate?
Vedeți luna care este la fel cum era și cu o secundă în urmă.
Vedeți soarele care strălucește la fel cum o făcea cu opt minute în urmă.
Dar ce vedeți cu adevărat?
Puteți să aveți încredere în ochii voștri?
Puteți să aveți încredere... în mine?
Putem continua cu minciunile, dar...
nu ne mai putem întoarce niciodată.
Ești vindecat.
Mergi în liniște.
Niciodată nu m-am simțit mândru că sunt ceea ce sunt.
Nu eu am ales asta. Nu am cerut nimic.
De ce am fost ales? Cine m-a făcut unic?
Și voi vă puneți aceleași întrebări.
Chiar acum. În acest moment.
Vă pot auzi.
James Liddenbrock.
James Herbert Liddenbrock.
Ridică-te!
Margaret?
Margaret!
Margaret.
E în regulă.
Haide.
Ajutor!
Vă rog!
Ajutor!
Ce faci, Margaret?
La naiba!
E în regulă.
În regulă.
Trebuie să aștepți aici.
Imediat cum aflăm ceva, te voi căuta.
- Are vreo rudă? - Ei bine, un fiu, dar...
Poți să-l anunți?
Imediat cum aflăm ceva, te voi căuta.
Bună.
Mi-au spus că ești aici.
Cum e doctorul? Se simte bine?
Nu... Nu știu.
Nu mi-ai spus nimic încă.
Ce ai pățit? Ești rănit.
Nu am fost cu ea.
Eram în sala de teatru cu Silver.
Mi-a zis să nu mă duc.
Am spus lucruri îngrozitoare.
Ce rost are să-l ținem aici după atâta vreme?
Orice știință are pseudoștiința sa corespondentă.
Psihologia are pseudoștiința sa, parapsihologia.
Medicina are Acupunctura și Homeopatia.
Astronomia are Astrologia.
Am făcut grafice personalizate cu zilele de naștere,
bazate pe ziua de naștere a fiecăruia.
Puteți să deschideți plicul, vă rog,
și să le studiați cu mare atenție.
Alo?
Sunt Tom Buckley.
Alo?
Sunt Tom Buckley.
Silver?
Acum aveți cu toții ocazia
să studiați graficele,
așa că le vom grada de la unu la cinci,
unu însemnând cel mai mic nivel al coincidenței,
iar cinci, maximul de corespondență.
Câți "unu" avem?
Bine.
Doi?
Trei?
Bun.
Patru?
Bine.
Și cinci?
Bun.
În regulă. Puteți să înmânați graficul
persoanei de lângă voi.
Și dacă cei din spate...
Ce mai e?
Toate sunt la fel.
Va trebui să ne oprim pentru astăzi, așa că...
Vom continua mâine. Vă mulțumesc că ați venit.
La naiba!
Nu e prima dată când sunt înăuntru, știai asta?
Leonardo.
Da, Buckley, Leonardo. Ai o memorie bună.
Nu mă mai întrerupe!
La ora 05:00 îți dau o cutiuță de lapte.
Eu nu mănânc mic dejun. Aștept masa de prânz de la ora 11:00.
Spaghete "Elbow" cu piper, orez, fasole...
Foarte rar cu puțină carne.
Uneori primești hamburger picant.
Au impresia că suntem toți mexicani.
La ora 17:00 primești același lucru.
Și asta e tot până în următoarea zi.
Așa că noaptea îmi beau laptele.
Leonardo...
Am slăbit șase kilograme în mai puțin de patru săptămâni.
- Leonardo! - Da?
I-ai spus lui Silver că ne vom afla acolo,
nu-i așa?
I-ai spus cum te-am prins.
Ne-a speriat cumva orbul, Buckley?
Ne-a văzut cumva orbul când nu eram buni de nimic?
Când ai vorbit cu Silver?
Buckley, nu ai venit în locul potrivit.
Silver nu are nevoie să știe de la mine
ceea ce-și dorește să afle, ai înțeles? Nu are nevoie de nimeni.
Ăsta nu-i unul din spectacolele tale.
Eu sunt cel care te-a băgat aici.
Acum spune-mi când ai vorbit cu Silver!
Abia îl cunosc pe Silver, rahat cu creier!
Știu că ai lucrat împreună cu el timp de un an de zile!
Acum 20 de ani! Nu ți-a zis nimeni lucrul ăsta?
Am 37 de ani, Buckley.
Eram doar un amărât de puști atunci.
S-a folosit de mine!
Trebuia doar să plâng și să mă opresc atunci când îmi zicea el.
Crezi că mi-a pus sufletul lui pe tavă?
Îmi pierd timpul aici.
Habar nu ai în ce te bagi.
Mă bucur că te-am revăzut, Leonardo.
Habar nu ai în ce te bagi!
Știați că
Silver și-a anulat spectacolele din Denver
pentru a mai ține unul aici?
Cred că îi e frică să zboare.
Sper că teatrul are asigurare.
Adică, ultimul spectacol aproape că
a distrus teatrul Columbus.
Las-o baltă. Nepotul meu îndoaie linguri mai tot timpul,
iar lucrul ăsta
a făcut-o pe sora mea să ascundă toate lingurile.
Dacă nepotul tău ar fi fost orb...
Dumnezeu să mă ierte pentru am spus asta...
Dacă nepotul meu ar fi fost orb,
sora mea nu ar mai fi fost nevoită să ascundă lingurile.
Ar fi ceva nemilos.
Cu siguranță.
Ce spuneți să pornim liniile telefonice pentru ca oamenii să ne poată suna?
Este vreo persoană oarbă care dorește să ne dea în judecată?
Poftim? Nu, nu, te rog.
Nu. Nimeni.
Te provoc.
Ne vei lăsa fără un scop în viață!
Haide...
La naiba!
Ce?
Bine, bine, bine.
Haide!
Haide.
La naiba!
Îmi pare...
Îmi pare rău.
La naiba!
La naiba.
Bine.
Aveți o programare, dle?
Vă pot ajuta?
Doar...
Doar căutam ieșirea.
Mă scuzați.
În regulă.
Tom.
Deschide-ți ochii.
Hei, ce s-a întâmplat?
La naiba!
Stai, ești în regulă? Ce s-a întâmplat?
Hei, hei.
Tom... Tom...
Tom...
Tom.
E în regulă.
- Nu vrei să-mi spui ce se întâmplă? - E în regulă. E în regulă!
Silver?
Silver!
Tom, ce se întâmplă?
Haide.
Nu mă lăsa aici.
Nu mă lăsa aici!
Silver!
M-ai lăsat singură.
Ți-am zis să nu mă lași singură.
Trebuie să pleci de aici.
Ce se întâmplă?
Iisuse, Tom, sângerezi.
Trebuie să te speli.
Ce se întâmplă?
Surse de la Universitate confirmă că Simon Silver
a acceptat invitația
lui Paul Shackleton,
directorul Centrului de Cercetări Paranormale,
pentru a fi supus unui studiu științific exhaustiv
asupra abilitaților sale extrasenzoriale. Nu-i așa, Dick?
Da, așa este, Dana.
Timp de două săptămâni, Simon Silver,
ale cărui abilități au fost puse sub semnul întrebării
de către Margaret Matheson,
se va supune la tot felul de teste
concepute de către o comisie de experți ai SPRC.
Surse de la Universitate confirmă că dr. Matheson suferea
de o rară și veche condiție vasculară,
care ar putea fi cauza
îmbolnăvirii sale neașteptate și a morții subite.
De ce nu mi-ai spus?
Nu înțeleg despre ce...
- De ce nu mi-ai spus? - Ce-ar fi să mergem în biroul meu?
Vreau să fac parte din acea comisie, Shackleton.
Indiferent ce ar fi,
nu mă interesează, dar vreau să fiu acolo.
E imposibil. Echipa a fost deja prezentată.
Nu mai pot să fac nimic.
Lasă scuzele, Shackleton. Doar fă-o.
Comisia a fost aprobată de către Silver!
Știi ce înseamnă asta?
Este o oportunitate care apare o singură dată în viață!
Indiferent ce ar fi, Shackleton!
Nu te mai plânge.
Cere mai mulți observatori. Inventează orice poveste dorești.
Pune-ți creierul ăla la contribuție.
Vreau să fiu acolo.
Aștept să mă suni.
Nu mă lăsa aici.
Cel puțin lasă-mă să încerc să te ajut.
O să fiu în regulă.
Este doar pentru puțin timp, bine?
Uită-te la tine, Tom.
Margaret avea dreptate. Nu înțelegi? Uită.
- Trebuie să știu cum face asta. - Ce contează cum o face?
Uită de Silver, Tom.
Anumite lucruri este mai bine să nu le știi.
Sally, trebuie să știu.
Au fost instalate contoare
pentru a detecta exercitarea oricărei forțe fizice
sau folosirea amestecurilor chimice nepermise,
precum clorhidratul de mercur,
cunoscut pentru capacitatea sa de a altera nivelul de rezistență al metalelor.
Fiecare piesă a fost marcată
pentru a preveni posibilitatea de a fi schimbată în timpul testelor.
Contoare termoelectrice, voltmetre, contoare de radiații,
totul din Centrul de Cercetări Paranormale
este pregătit pentru a-l testa pe Simon Silver,
care, în dimineața asta, tocmai a anulat
o serie din prezentările sale în public.
Asta nu este corect.
Așteptăm la rând de două zile.
Mâncăm și dormim aici.
Cine ne apără drepturile?
Pentru mine nu era doar un spectacol.
Pentru mine era mult mai important. Iar acum...
Nu-mi pasă. La naiba, chiar nu-mi pasă.
Dacă el crede că este grozav, și eu cred la fel.
Sper să le arate el acelor isteți absolvenți de colegiu care le știu pe toate.
Rahat, oricum, ce naiba caută toți oamenii ăștia aici?
Se uită la televizor timp de 15 minute și ascultă precum oile.
Ce a făcut tipul ăsta de este atât de incredibil?
Nu a auzit nimeni de Criss Angel?
Este o problemă de prioritate absolută
ca știința să înceapă să învețe tot ce se poate despre aceste forțe.
Nu mai putem aștepta.
Scopul aparițiilor mele publice
este doar să genereze condițiile necesare
pentru ca societatea noastră oarbă
să-și deschidă ochii la existența altor forme de energie.
Aceste forțe nu mai pot fi ignorate.
Trebuie să fie verificate și acceptate odată pentru totdeauna. Vă mulțumesc.
Este adevărat că v-ați anulat câteva dintre spectacole?
Nu s-a anulat niciun spectacol. Doar le reprogramăm.
Dle Silver. Încă o întrebare.
Peste 100 de jurnaliști au cerut acreditări
pentru a relata de la experimentele SPRC,
mai degrabă numărul de jurnaliști la care ne-am fi așteptat la un summit politic,
decât la o cercetare științifică.
Oricum, doar la foarte puțini reprezentanți media
li s-a acordat accesul înăuntrul clădirii
și niciunul nu are dreptul de a rămâne acolo
în timpul efectuării testelor.
Încercăm să garantăm controlul condițiilor. Suntem oameni de știință,
și pentru prima dată am putea obține rezultate concludente
cu privire la percepția extrasenzorială,
puterea minții asupra materiei.
Prioritatea noastră a fost să asigurăm veridicitatea acestor rezultate.
Astăzi este o zi măreață, doamnelor și domnilor.
Am putea să trecem dincolo...
dincolo de punctul din care nu ne mai putem întoarce.
Și... tăiați!
Grozav, am înregistrat.
Mulțumesc. Vă mulțumesc tuturor.
Vă mulțumesc că ați venit.
Din acest moment, nu mai sunt permise camere de înregistrat,
cu excepția celor ale Universității
în laborator. Vă mulțumesc din nou pentru cooperare.
Amintește-ți, Buckley,
nu faci parte din acest comitet.
Ești doar un observator.
Nu o să ai nicio contribuție la alcătuirea testelor
sau la protocoalele de control.
Poți să privești, poți să asculți și îți poți ține închisă gura aia afurisită.
Să nu crezi că mi-e teamă de tine.
Dacă te tolerez, este datorită respectului pentru Margaret.
Încearcă să o onorezi în același fel.
Dle Silver!
Dle Silver, dă-mi voie
să îți mulțumesc că ești de acord să faci asta.
Și permite-mi să îmi cer scuze în avans
pentru orice neplăcere v-am putea provoca.
Știința vă va fi foarte recunoscătoare.
Ei bine, ăsta este singurul meu obiectiv.
Eu ar trebui să vă fiu recunoscător.
Îl cunoști deja pe dr. Haynes.
Doctore.
Dr. Campbell.
- Doctore. - Vă salut, dle.
Dr. Conrad Jennings, profesor de inginerie biomedicală,
la Universitatea din Leeds...
- A fost amabil să ni se alăture. - Doctore.
Și profesorul Franklin, profesor de fizică,
la Universitatea Case Western din Ohio.
Doctore.
Acum, dacă nu te deranjează...
Mai este un invitat aici, nu-i așa?
Da, așa... așa este.
Scuză-mă, nu ți l-am prezentat.
V-ați mai cunoscut?
Nu știu. Ne-am mai cunoscut?
Dr. Buckley, de la Departamentul de Psihologie al universității.
A lucrat îndeaproape cu doctorul...
Mă interesează foarte mult figura doctorului Buckley.
I-am urmărit foarte atent progresul.
A fost o perioadă dificilă pentru noi toți, Tom.
Cum te descurci?
Mi-a părut rău să aud despre dr. Matheson.
Desigur...
putem începe când ești pregătit.
Pe aici.
Știm că asta nu este o știință exactă.
Ia-ți oricât timp ai nevoie.
Ne-am gândit să începem cu ceva direct,
știi, ca să spargem gheața.
Sigur. Imprimarea gândurilor pe fotografie?
Da, imprimarea gândurilor pe fotografie. Cum... cum ai știut?
A trecut multă vreme de când am făcut asta,
foarte multă vreme.
Digital, nu-i așa?
Da, este digital. Exact. Ai nevoie...?
Am nevoie doar de o bucată de carton.
Nu vreau ca degetele mele să păteze lentilele.
Am optat să pregătim un cilindru de plastic.
Sper că nu te deranjează. Are 1,2 centimetri diametrul.
Este în regulă, o să fie bun?
Nu știe nimeni, dr. Shackleton.
Așa cum ai spus, asta nu este o știință exactă.
Te deranjează?
Începe.
Ai grijă te rog cu ceasul meu.
Cadranul de sus se ridică.
Nu vreau ca limbile ceasului să se miște din greșeală.
Din clipa asta nu îți este permis
să îți retragi mâinile de pe masă,
decât dacă este pentru o altă inspecție.
Înțelegi asta, nu-i așa?
Da.
Dacă nu faci asta,
testul va fi declarat invalid.
Bine, mulțumesc.
Sunt gata când sunteți și voi.
Acest film arată primele șase zile
ale investigației efectuate
în Centrul de Cercetări Științifice Paranormale
cu dl Simon Silver.
Toate imaginile corespund filmării experimentelor reale.
Nicio scenă nu a fost recreată.
Acesta este Simon Silver.
Pentru următorul experiment,
Silver a primit trei modele diferite de aparate de fotografiat:
un aparat digital pentru distanța medie
cu distanța reglată la infinit,
un aparat de fotografiat analog convențional
cu lentile de 50 mm cu distanța reglată la infinit
și un aparat Polaroid, de asemenea cu distanța reglată la infinit.
Încercările lui Silver cu aparatul digital
nu au produs niciun rezultat pozitiv.
Al doilea aparat a înregistrat doar rezultate parțiale,
insuficiente pentru o evaluare pozitivă.
Doar aparatul Polaroid a permis aparenta proiectare
a gândurilor lui Silver pe hârtia fotografică.
Nu există explicație științifică pentru aceste rezultate.
Cilindrul cu care a fost înzestrat Silver,
pentru a-și concentra fluxul gândurilor sale
a fost verificat cu atenție înainte și după fiecare experiment,
pentru a exclude orice posibilă manipulare.
Silver pretinde că este capabil să îndoaie metalul de la distanță
fără a-l atinge.
Oricum, în timpul efectuării acestor teste,
aceasta nu a putut fi confirmat experimental.
Urmând un protocol mai liber,
lui Silver i s-a permis să atingă metalul,
care, așa cum se poate vedea pe film, a fost într-adevăr îndoit.
Analiza vizuală a filmului este insuficientă pentru a determina
dacă Silver posedă degete extrem de puternice
și un mare control al mișcărilor,
sau dacă contorsiunea a fost provocată
de abilitatea să paranormală, așa după cum pretinde.
Mai târziu, Simon Silver și-a ținut mâna
lângă un curs continuu de apă de la robinet.
După cum arată imaginile, cursul de apă a fost deviat notabil
de un fel de stimul extern din jurul mâinii lui Silver.
Dificultatea de a măsura această distorsiune
într-o manieră concludentă,
înseamnă că aceasta demonstrație
a fost exclusă de la evaluarea experimentală.
Cred că am înțeles, doctore.
Am încercat cu cel de-al doilea adaptor
dar dacă aș putea uni...
Concentrează-te, Ben.
Apreciez ajutorul tău. Fără alte greșeli, bine?
Îmi pare rău, doctore, promit...
Nu promite nimic. Cuplează-l. Bine.
Ce, alb și negru?
Este în regulă. Nu contează. Bine.
Continuă, continuă, continuă...
Stop! Oprește acolo.
Bine, ăsta a fost ultimul test. Cabina telepatică.
Tot timpul în cele două săptămâni,
nu am reușit să mă apropii la mai puțin de 5 metri de Silver,
dar amândoi știm că toate astea sunt o farsă.
- De fapt, dr. Buckley, eu... - O farsă afurisită. Bine, derulează.
Continuă, continuă.
Bine, du-te în partea cealaltă a sălii.
Oprește, Ben! Oprește acolo! Oprește!
Știi, chiar acum Shackleton analizează informațiile,
pregătindu-se să-și publice descoperirile pozitive în seara asta,
care, din întâmplare, coincide cu ultimul spectacol al lui Silver,
care, printr-o coincidență ciudată,
se întâmplă să aibă loc
chiar în acest oraș.
Este finalul pe care l-a urmărit tot timpul.
Ei bine, de ce presiunea asta?
Dacă aflăm ceva mai târziu,
vor trebui să-și modifice descoperirile.
Ben, nimic din ce se va întâmpla mai târziu nu va mai conta.
Ascultă-mă. Ești singurul tip
care separă lumea de prostie în acest moment în timp. Bine?
Bine? Acum, vezi butonul ăsta?
Mi-am petrecut două zile să încarc toate imaginile de la toate camerele
și să le sincronizez frame cu frame,
cu toate unghiurile, bine?
Bine? Bine, Ben?
Asta este cabina de recepție. Silver este receptorul.
Ăsta este panoul. Are zece butoane luminoase.
În mod normal, se pune o carte în fiecare,
dar având în vedere că Silver este orb,
le-au numerotat de la unu la zece.
Bine, ce ar trebui să...?
Liniște. Acum, cea de-a doua cabină.
Nu contează. Este doar o pasăre moartă.
Asta este cabina de transmisie.
Vezi monitorul? Este cu circuit închis.
Își vede panoul?
Nu. Nu, nu, nu. El vede panoul lui Silver.
Ar trebui să-l ajute să se concentreze.
Computerul aprinde la întâmplare o lumină.
Apoi tipul se concentrează
asupra numărului care i s-a dat. Bine?
Când crede că știe numărul,
apasă butonul roșu,
care declanșează un semnal în cabina lui Silver.
Când Silver aude semnalul,
își golește gândurile, se concentrează, indiferent naibii,
și când crede că știe răspunsul,
apasă numărul corespunzător
pe care crede că l-a trimis tipul.
Este limpede?
Bine. Experimentul a durat
șapte ore, inclusiv pauzele.
S-a repetat de nouă ori, în seturi de zece numere.
Rezultatele au fost spectaculoase, cu o rată de acuratețe
de opt ori mai mare decât poate fi explicat prin șansă.
Ce înseamnă asta?
Că puterile lui Silver...?
Nu! Înseamnă că Silver a făcut o înșelătorie!
Știi de unde știu asta? Pentru că telepatia nu există!
Pentru că nimeni nu are puteri speciale!
Nu. Protocolul, teoretic, este sigur.
Doar că Silver a găsit o modalitate de a-l sparge.
Bine, nu căuta radio-transmițătoare,
pentru că aceste cabine funcționează ca niște cuști Faraday. Le-am verificat.
Sunt izolate.
Și dacă nu a făcut o înșelătorie?
Ben, ai patru ore și jumătate
de filmări de la șapte camere diferite.
- Asta înseamnă 30 de ore. - Ce anume caut?
O explicație, Ben, doar o explicație.
Încearcă să faci să fie rațional.
Hei.
Este totul în regulă, scumpo?
Plouă.
Stai jos, te rog.
O să fiu cu tine într-un minut.
Nu sunt o persoană foarte accesibilă.
Bănuiesc că ai realizat asta până acum.
Doar cineva care vrea cu adevărat să mă găsească o poate face.
Nu o să mai vorbesc cu nimeni altcineva astăzi.
Poate o să o fac mâine, în alt oraș.
Poate nu o să o mai fac niciodată.
În ce mă privește, îmi trăiesc fiecare zi ca și când ar fi ultima.
Și încep să mă simt obosit.
Foarte obosit.
Nu solicit întotdeauna să fiu plătit în schimbul serviciilor mele, știai asta?
Cel puțin, nu bani. Sunt și alte modalități de plată.
Dar deja știi asta.
Știi asta, nu-i așa?
A fi, sau a părea a fi,
asta este întrebarea. Întotdeauna a fost.
Cu toții încercăm să fim ceva ce nu suntem.
Visam de 27 de ori pe noapte.
Un mecanism complex neurologic de protecție
care ne face să uităm.
Pe tine ce te protejează?
O linie de sare?
Din timpurile Greciei antice până în prezent,
filosofii și savanții au discutat
dacă omul este o ființă rațională.
Eu nu sunt de acord.
Dacă cineva observă și studiază o altă persoană
fără ca mai întâi să se fi studiat pe sine,
de unde știm dacă instrumentele noastre sunt corespunzătoare?
De unde știm că suntem de încredere? Nu avem nicio dovadă.
Există o singură modalitate
de a obține accesul la adevăr,
și aceea este de a nu te aștepta la nimic.
Dacă intențiile noastre nu sunt pure,
am putea crea monștri.
Scuză-mă, te rog. S-a făcut târziu.
Și pentru tine.
Nu îți face griji, o să ne revedem.
Da. O să ne revedem.
Silver este la etapa finală a încetării activității.
Au trecut doar 12 ore de la anunțul retragerii sale.
Aceste vești neașteptate au provocat tulburare...
Tot felul de reacții contradictorii.
Aceia care au prezis că Silver s-a întors ca să rămână,
nu au altă opțiune decât să accepte...
Se estimează că Silver ar fi strâns
peste patru milioane de dolari în mai puțin de o lună,
o cifră care ar confirma...
Consecințele imediate,
ar fi ridicarea prețului la peste 2.000 de dolari
la bișnițarii de bilete,
un record mai mult decât dubios astăzi...
Mai este o oră și jumătate înainte de începerea
a ceea ce va fi ultima sa apariție.
Este imposibil de prezis deznodământul pentru aceasta...
Sunt mari așteptări
ca verdictului Centrului de Cercetări Paranormale,
să fie anunțat oficial în această seară.
Dacă se află...
Poate va avea drept consecință tăcerea vocilor sceptice,
și va stabili odată pentru totdeauna
zona mistificării
de studiul frontierelor științifice.
Știința a avut foarte rar ocazia să studieze atât de îndeaproape
asemenea manifestări discutabile
ca cele care l-au făcut faimos pe Simon Silver.
Trebuie să ne întrebăm dacă spectatorii care vor fi martori
la ultima șansă de a-l vedea pe Simon Silver vor primi ceea ce vor plăti...
De ce ați venit aici în seara asta?
Ce sperați să vedeți?
Credeți că ar trebui să vă surprind?
Credeți că ar trebui să vă distrez?
La ce vă uitați atât de atenți?
Ce știți despre mine? Cât credeți?
Cât de mult vreți să credeți?
Vă pot simți dorințele...
Vă pot simți cererile.
Este durerea adâncă, persistentă a animalului
forțat să trăiască în întuneric
care în cele din urmă își deschide ochii și cere cu lăcomie lumină
cu un strigăt de furie!
Ce ați venit să vedeți?
Asta?
Ați venit să vedeți asta?
Îmi simt venele arzând
de focul unei noi înțelegeri!
Am spus despre Ptolemeu că este nebun,
l-am scuipat în față pe Galileo,
l-am ars pe Giordano Bruno...
De ce aveam nevoie?
Ce ne trebuia ca să învățăm?
Ce ne face să fim cine suntem?
Ce ne face să acceptăm în cele din urmă?
Ce ne face să credem?
Întrebarea este: De ce ați venit aici...
astăzi?
Ești nebun? Nici măcar nu ar trebui să vorbesc cu tine.
Așteaptă, așteaptă, Ben, nu sunt împotriva ta.
Trebuie doar să știu ce ai descoperit.
Ești și studentul meu, îți amintești?
Dr. Shackleton, știi că nu pot să vorbesc.
Ascultă, Ben, întotdeauna am respectat
munca dr. Buckley, și a dr. Matheson.
Nu sunt eu inamicul.
Îmi pare rău, doctore. O să închid.
Ben, am rezultatele a nouă zile de experimente
chiar aici în fața mea.
Rezultatele definitive.
Singurul lucru care lipsește este semnătura mea.
Vorbesc despre verificarea științifică a percepției extrasenzoriale
și a forțelor care până astăzi au fost văzute doar ca para-științe...
Îmi pot imagina.
Ai vreo idee ce ar însemna publicarea acestor rezultate
pentru dr. Buckley și departamentul său?
Da, bănuiesc.
Ben, dacă avem vreo greșeală, oricare,
trebuie să știu.
Ce ai aflat?
Nimic.
Ce?
- Ce vrei să spui? - Nu avem...
nimic.
Ultimul gong, ar fi mai bine să mergem.
Sper că partea a doua este mai bună ca prima.
Nu am cheltuit 300 de dolari să văd Hamlet.
- Sally! - Ben? Ce cauți aici?
Rahat, Sally, nici nu știi cât mă bucur să te văd.
Mi-a spus Tom ca o să vii aici.
Tu ar trebui să faci asta, nu eu.
Ce faci aici? Unde este Tom? Nu este acasă
și nu răspunde la telefon. I s-a întâmplat ceva?
Asta este SPCR?
Cabine telepatice. Am urmărit aceleași imagini.
- Dacă vrei părerea mea... - Ben, nu o vreau. Unde este Tom?
Cu Silver, cred.
- Cum adică cu Silver? - La teatru.
Nu este nimic neobișnuit.
Vrea să aștepți aici, așa că stai jos.
Este absolut în regulă.
Ce este asta?
- Ce? - Asta. Acolo.
Ceasul lui?
De ce ar purta Silver un ceas?
Și oamenii orbi au ceasuri, Sally.
Pot afla timpul atingând limbile.
Liniștește-te. I-au verificat ceasul. Este în regulă.
Poți să desparți imaginea în două?
- Ce cauți? - Nu știu încă.
Pune imaginea cu trimițătorul în stânga și cea cu Silver în dreapta.
Asta este.
Apropie imaginea de ceasuri.
- Poți să faci asta? - De ceasuri? Sigur. Lasă-mă o secundă.
Nu pot să găsesc un unghi.
Lasă-mă să încerc cu o altă cameră.
Poți să îmbunătățești calitatea imaginii?
Sigur că da. Pot să amplific un pixel,
să-mi folosesc magia
și o să-l fac atât de strălucitor,
încât o să ai nevoie de ochelari de soare să privești imaginile.
Ăsta nu este un film, Sally.
Ăsta este un computer din Departamentul de Psihologie.
În regulă, treci la cealaltă cameră.
Aș vrea să știu ce naiba face...
Acolo! Oprește!
Rahat, Sally. Este o înregistrare, știi?
Putem da înapoi sau înainte cât vrem.
Putem sta liniștiți.
- Ești sigur că imaginile sunt sincronizate? - Da, sunt sigur.
- Complet? - Complet.
Ce cauți? Nici măcar nu arată aceeași oră.
Care sunt șansele ca Silver și trimițătorul
să aibă amândoi ceasuri analogice
Și amândouă să fie sincronizate la secundă
cu o precizie milimetrică?
Sincronizate? Nu ai auzit ce am spus?
Ceasurile nu arată aceeași oră.
Secundă cu secundă.
Rahat. Este un cod.
Ei împart.
Trebuie doar să împartă cadranul ceasului în zece secțiuni,
câte una pentru fiecare număr.
Când a doua limbă atinge secțiunea corespunzătoare...
Trimițătorul apasă butonul.
Silver trebuie doar să știe unde este a doua limbă
când aude semnalul
și o interpretează pentru a afla poziția.
Sunt complici.
Dr. Buckley avea dreptate. Este o escrocherie.
Silver nu a atins limbile ceasului.
Cu cât este mai simplu este mai bine.
În regulă, este chiar aici în fața noastră.
Ce obișnuia să spună Matheson?
Rezultatele apar atunci când există o metodologie imperfectă,
informații importante sunt incluse neglijent...
Sau există un control nepotrivit.
Au luat ceva drept bun garantat.
Rahat.
Silver poate să vadă.
Simon Silver!
Simon Silver.
Chiar trebuia să mergi atât de departe?
Vei cunoaște adevărul,
dar adevărul te va face furios.
Doamnelor și domnilor, nu cred că mă înșel
când spun
că avem un oaspete distins printre noi.
Este în regulă.
Tânărul și persistentul Thomas Buckley,
după cum mulți dintre voi știu,
a decis acum ceva timp să-și dedice o parte a vieții sale
ca să o facă pe a mea cât de poate de dificilă.
Merg prea departe
dacă spun că se pare nu are nicio șansă?
Nu am reușit.
În final, nu am reușit.
Dar știi asta, nu-i așa?
Nu poți nega cine ești.
Nu poți trăi în negare tot timpul!
Am încercat cu toată forța mea.
Astăzi se va sfârși.
Pentru noi amândoi.
- Sper doar că suntem amândoi pregătiți. - Ești un prost, Buckley.
Mă ameninți în fața tuturor?
Eu nu sunt ca tine. Nu mă poți răni. Eu sunt forța vieții!
Eu vin și plec cu vântul.
Vrei să te rănesc?
Pleacă de aici acum, cât mai poți.
Nu vreau să întrerup,
dar aș vrea să stau jos.
Mă doare brațul.
Atunci lasă-l în jos. Nimic nu te oprește.
Eu doar... eu... Pur și simplu nu pot.
Nu crede tot ce ți se spune.
O să-ți fie mai bine dacă stai jos.
Buckley, cum îndrăznești?
Mă provoci? Îmi pui la îndoială puterea?
Ne umplem capetele de zgomote.
Rămâi unde ești. Vrei să te rănesc?
Renunțăm la a ne mai cunoaște.
Dar nu poți nega la nesfârșit cine ești.
Nu este așa?
Buckley!
Să nu îndrăznești să mă ignori!
Timpul trece.
Și crezi că ai tot timpul din lume,
că nimic nu este definitiv...
Dar timpul trece.
Rămâi unde ești. Nu mai fă niciun pas.
Te joci cu focul, te previn.
Te joci cu focul!
Dar în final a trecut foarte mult timp...
Și știi că ar fi trebuit să faci ceva,
și apoi te trezești.
Nu cunoști forța împotriva căreia te ridici?
Deja s-a terminat.
- Rămâi unde ești! - Margaret nu a știut niciodată.
Nu cred că cunoști forța împotriva căreia te lupți.
Nu i-am spus niciodată. Nu a știut niciodată.
Nu te apropia.
Iar acum totul este o minciună!
Nu te apropia! Te previn!
Ai știut tot timpul, Simon Silver? Ai știut?
Buckley! Buckley!
Asta este tot ce vreau să știu. Ai știut tot timpul?
Buckley!
Cum ai făcut asta?
Șarlatan.
Cum ai făcut asta?
Simon, vino cu mine.
Cum ai făcut asta?
Dragă Margaret,
chiar și astăzi, nu sunt absolut sigur când s-a terminat totul.
Am vrut să plâng, să simt mânie, durere,
să simt,
așa cum simțeam.
O viață întreagă am negat cine eram,
căutând în tăcere pe cineva ca mine.
O viață întreagă căutând un răspuns,
fără să îl găsesc.
Am învățat foarte multe lucruri de la tine.
Dar am uitat lucrul cel mai esențial.
Cum ai știut asta?
Pentru că am puteri paranormale.
Silver?
Eu am fost tot timpul,
nu-i așa, Margaret?
De unde ești?
De ce ești cu mine?
Eu am fost...
tot timpul.
Nu poți nega la nesfârșit cine ești.
Ai făcut cea mai mare parte a magiei uitându-te în locul greșit.
Am făcut ceea ce ai fi vrut.
Dar nu o să mă iert niciodată că nu mi-am dezvăluit puterea,
pentru că nu ți-am lăsat consolarea
de a ști...
că este altceva.
Dar tu meritai mai mult.
Astăzi, meriți totul.
Nu poți nega cine ești.
Nu poți nega la nesfârșit cine ești.